Georg Eberhard Rumpf | |
---|---|
![]() Georg Eberhard Rumpf. |
|
Henkilötiedot | |
Koko nimi | Georg Eberhard Rumpf, myös Georgius Everhardus Rumphius |
Syntynyt | 1627[1] Wölfersheim, Hessen |
Kuollut | 13. kesäkuuta tai 15. kesäkuuta 1702 (74–75 vuotta)
[1] Ambon, Alankomaiden Itä-Intia |
Koulutus ja ura | |
Tutkinnot | Martin-Luther-Universität Halle-Wittenberg |
Tutkimusalue | luonnontiede |
Georg Eberhard Rumpf, myös Georgius Everhardus Rumphius (1627 Wölfersheim, Hessen – 13. kesäkuuta tai 15. kesäkuuta 1702 Ambon, Alankomaiden Itä-Intia) oli saksalais-hollantilainen luonnontutkija ja tutkimusmatkailija.[1]
Georg Rumpfin isä oli rakennusmestari tai arkkitehti Augustus Rumpf (1591–1666) ja äiti hollanninkielinen Anna Elisabeth Keller (k. 1651). Rumpf opiskeli Hanaun kimnaasissa ja osasi kirjoittaa ja puhua hyvin sekä saksaa että hollantia. Hän värväytyi Venetsian armeijan laivastoon, joka vuonna 1646 lähti purjehtimaan Brasiliaan. Matkalla laiva rantautui Portugaliin, jonne jäi kolmeksi vuodeksi. Tämän jälkeen hän pestautui Hollannin Itä-Intian kauppakomppaniaan ja purjehti Bataviaan eli Jakartaan, jonne hän saapui kesäkuussa 1653.
Indonesiassa Rumpfin tittelinä oli insinööri tai aliluutnantti. Hän teki useita tutkimusretkiä saariston eri osiin, ja tutki etenkin kasveja. Kuvernööri Joan Maetsuycker antoi hänelle vapaat kädet viedä tutkimuksensa päätökseen. Sokeuduttuaan vuonna 1670 Rumpf jatkoi tutkimuksiaan poikansa Paulus Augustuksen ja ystäviensä avustamana. Rumpfia alettiin kutsua ”Indonesian Pliniukseksi” (Plinius Indicus).
Rumpf oli ensimmäisiä eurooppalaisia luonnontutkijoita, jotka perehtyivät Aasian eläimistöön ja kasvistoon. Hän kirjoitti useita teoksia Ambonin alueen luonnosta.
Rumpfin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liittettävää auktorilyhennettä Rumph..[2]